Author: Finn

LOV
FORSLAG NR. 39

10. Årgang nr. 2 2010

KARL KRUSE, SØSTEDVEJ 8

FORSAMLINGSHUSET
100 ÅR

DER VAR ENGANG

REDAKTIONEN
Else-Marie Albrekt, ansvarshavende redaktør, Tlf. 6599 1559, else-marie@syssel.dk Svend Johnsen, Tlf. 6590 2575, svendjohnsen@gmail.com Jens Ole Storm, 3121 2682 , vestergaardstorm@mail.dk Peter Albrekt, 6599 1559, peter.albrekt@mail.dk Finn Ekelund, grafisk tilrettelæggelse, tlf. 6590 2501, finn.ekelund@aarslevnet.dk Inge Frandsen, distributør, tlf. 6590 1336, ihf_63@yahoo.dk
FÆLLEDENS hjemmeside er www.freltofte.info
FÆLLED BESTYRELSEN

Tryk: Clausens Offset

	Ny i bestyrelsen er Hans Tophøj Bork, Freltoftevej 27. Hans indvilgede endda i at blive formand for Fælleden, hvilket dog ikke er nyt for ham, da han var medstifter af og første formand for Freltofte Fælled, som senere blev til Fælleden. / htb@axios.dk / Freltoftevej 27, tlf. 6590 1947			Ny suppleant er Ulla Brændholt Hansen, Freltoftevej 31. Ulla ser med friske øjne på bestyrelsesarbejdet, som hun ikke har prøvet før. Til gengæld er hun rutineret sekretær i Energinet.dk og efter arbejdstid sysler hun med havearbejde og pasning af hund, kat og høns. / Freltoftevej 31, tlf. 2333 8718 / ulla_bh@hotmail.com
	Kasserer / Svend Johnsen, / Mosevej 17, tlf. 6590 2575 svendjohnsen@gmail.com			Suppleant og / Catering Birthe Nybo Jørgensen, / Lumbygade 1, / tlf. 6590 1153 / moseholm@dlgmail.dk
	Sekretær / Per Emil Eskildsen, / Freltoftevej 3, / tlf. 6592 6927 / smilee@mail.dk			Distribution af bladet / Inge Frandsen, / Mosevej 10, / tlf. 6590 1336 ihf_63@yahoo.dk
	Bestyrelsesmedlem / Lene Damsgaard, Freltoftevej 41, / Tlf. 6590 1740 / jss@privat.dk			Redaktør / Else-Marie Albrekt, / Søstedvej 19, tlf. 6599 1559, else-marie@syssel.dk
FÆLLEDEN er en fælles landsbyforening for Freltofte, Lumby & Søsted, hvor alle er velkomne – uanset alder, køn, stand, religion, etnicitet, partitilhørsforhold & bopæl. / Foreningen har lejet en ½ tønde land på Freltoftevej 43, hvor der er skabt en fodbold-bane, to petanque baner, gynger, klatrestativer og legehus. / Fælledens formål er at fremme, dyrke og styrke lokalfællesskabet gennem forskellige sammenkomster og kulturelle arrangementer. / Kontingentet er i 2010 100 kr. Medlemmer, der får postsendt Fælled Bladet, skal i 2010 betale 50 kr. ekstra for porto. / Kontingentet kan indbetales kontant til et bestyrelsesmedlem, eller via netbank i / SYDBANK Nr. Lyndelse-afdeling, reg. nr.: 6845, konto-nr.: 2 3 4 5 6 7 8

Michael, Lucas og Anne
Dorthe.
Foto:
Peter Albrekt

Anne Dorthe og Michael på Grønmosevej nr. 8.
Egentlig kunne det have givet god mening om Paula og Hans Madsens barnebarn Michael, sammen med sin lille familie, var flyttet ind i den gamle firlængede slægtsgård på Freltoftevej nr. 30. Michael smiler da han får stillet spørgsmålet. ” Ja, det kunne vi sikkert godt have fundet på, men så skulle jeg have mødt Anne Dorthe et års tid tidligere”. Den gang gården på Freltoftevej blev sat til salg boede Michael i Odense, og han havde, på det tidspunkt, bestemt ingen planer om, at flytte på landet.
Fremtidsplanerne tog en uventet drejning da Michael forelskede sig i en rigtig hestepige, oven i købet uddannet dyrepasser med speciale i heste.
Anne Dorthe, der selvfølgelig havde egen hest, opstaldet på Søbjerggård hvor hun fik sin uddannelse, drømte om flere heste, så hun kunne kombinere arbejde og hobby til en levevej
Parret faldt for den gamle bindingsværkejendom Grønmosevej nr. 8. Stald og marker overtog de 1. juli 2008. Der var god brug for staldplads og hestefolde til de efterhånden 5-6 heste de nu havde stående i henholdsvis Otterup og Skellerup, ja, der stod da også et par stykker på den anden side af Storebælt. Nu går hele flokken og hygger sig i forårssolen.
Ejendommen, der er på 6 hektar, blev overtaget 1. august 2008. Sammen med Michaels far, Kaj Madsen, har parret lagt mange arbejdstimer på stedet. Hestestalden er helt nybygget indvendigt, stuehuset er gennemrenoveret.
Som altid med gamle huse, er der ”indbyggede overraskelser”. Under arbejdet med stuehuset blev det nødvendigt, at rive den gamle mur ud mod folden ned, og bygge en ny op, her blev der tilkaldt en håndværker, men døre og vinduer har de selv klaret, som sædvanlig med hjælp fra Michaels far, der så vidt muligt er der med råd og dåd, når behovet opstår.
5. oktober 2009 fødtes lille Lucas medens byggerodet var på sit højeste, og Anne Dorthe flyttede hjem til mor for en tid.
Familien er for længst samlet igen. Anne Dorthe er på barselsorlov fra et job som rengøringsassistent, men håber selvfølgelig på senere at skabe en forretning med hesteavl. Foreløbig er det en dejlig hobby, som Michael så småt er ved, at lære at deltage i, han var, som han selv siger, mildt sagt lidt skeptisk overfor de store dyr i starten.
Michael er uddannet maskinbygger, og arbejder på tredje år hos Sanovo Engineering desværre flytter arbejdspladsen til Holland indenfor kort tid.
Forhåbentlig dukker der nye muligheder op på arbejdsmarkedet, men ellers er der foreløbig rigeligt at gøre på hjemmefronten. Badeværelset skal gøres færdigt og et nyt tag ville heller ikke være af vejen.
Af Else-Marie Albrekt

Det er tydeligt, at interessen for heste er stor.

3

Generalforsamlingen
Af Else-Marie Albrekt
Foto: Peter Albrekt
Fælleden afholdt generalforsamling søndag d.14. marts hos Nyboe i Freltofte.
Den konstituerede formand, Svend Johnsen, gennemgik årets gang på Fælleden, beretningen findes på Fælledens hjemmeside.
Jens Ole Storm og Else-Marie Albrekt trådte ud af bestyrelsen.
Hans Bork og Ulla Brændholt Hansen blev valgt ind som nye medlemmer af bestyrelsen, se præsentationen af dem andetsteds i bladet.
Generalforsamlingen afsluttedes med spisning, under hvilken Arne Kristiansen, se hans erindringer i de to foregående numre, underholdt med muntre historier.

Fælleden var vært ved en dejlig buffet

Svend Johnsen gennemgik årets gang på Fælleden

Arne Kristiansen underholdt på syngende fynsk

*Husk grundlovsdag på Fælleden, lørdag den 5. juni kl. 17, madkurv medbringes, kødet grilles på stedet.
*Husk Sct. Hans aften, onsdag den 23. juni kl. 18 på Freltoftevej 41. Der er tilmelding til Inge Frandsen på tlf. 65901336, eller mail ihf_63@yahoo.dk
Bemærk tilmelding foregår efter ” først til mølle ” princippet.
*Husk høstfest, lørdag den 18. september, mere herom i næste blad.
*Husk kontingent betales kontant til et bestyrelsesmedlem, eller via netbank i Sydbank Nr. Lyndelse-afdeling, reg. nr. 6845, konto-nr. 2345678.

4

Komponistens Hustru - Billedhuggerinden
Alle kender Carl Nielsen, men der er ikke så mange som ved, at han faktisk var gift med en stor kunstnerinde - nemlig en billedhugger:
Anne Marie Brodersen.
Hun var allermest kendt i Tyskland og Frankrig, men fik dog også store opgaver i Danmark. Men når man er i et kunstnerægteskab, og ægtefællen er verdenskendt, bliver man let sat i skyggen af den andens succes. Når så ægtefællen oveni købet er en charmetrold med stort kvindetække, kan det også være svært at opretholde karriere og ægteskab på samme tid.
Det lykkedes da heller ikke helt for Anne Marie og Carl. I mange år var de adskilte, men 8 år før hans død flyttede de sammen igen i hendes store legatbolig i København.
Ud fra deres mange breve til hinanden
har jeg skrevet et skuespil over hendes
liv og hendes kampe med kunsten og
kærligheden. Dette spilles i Teatret
Katakombens yurt, et mongolsk telt til
50 personer, som ligger i Carl
Nielsens Barndomshjems have:
lørdag 18. og søndag 19. september
lørdag 25. og søndag 26. september
Kl.15.00
Jeg selv spiller Anne Marie Carl-Nielsen,
violinisten Jørgen Dickmeiss ledsager
forestillingen med Carl Nielsens sange
og salmer
Billetpris: 125 kr. incl. 1 gl. vin
Gruppe-, ungdoms- og seniorrabat.

Den sidste spilledag inviteres Fælleden til en forestilling med mad og hyggeligt samvær bagefter.
Nærmere om denne dag vil stå i næste Fælledblad.
Nedsat billetpris, mad og drikke etc.
Forestillingen er støttet af Odense Kommune og Kulturministeriet.
Hilsen fra Agnethe Bjørn
.

5

NYE SELSKABSLOKALER HOS NYBOE

Gæstfriheden er, som altid, i højsædet hos Nyboe.
Nysgerrigheden har taget overhånd, og vi er trådt ind over dørtærskelen til kroen for at høre nyt om byggeriet, som vi gennem de sidste par uger, har set skyde frem ved indkørslen til parkeringspladsen.
Det er ikke længe siden vi var til generalforsamling på stedet, hvor tegningerne, til en tilbygning, lå klar til almindelig beskuelse på bardisken, og nu her, næppe en måned senere, står de nye selskabslokaler næsten klar til brug.
Aprilsolen skinner varmt ned over den nye terrasse, hvor Brian har budt på et dejligt glas iskold hvidvin.
Nedenfor terrassen vil der blive lavet legeplads, og forældrene vil kunne nyde et godt måltid mad medens ungerne boltrer sig. Sikkerheden er i top. Nyboe har lavet en aftale med firmaet Indu, der laver reklamefinansierede legepladser. Der bliver lavet et serviceabonnement, som inkluderer to årlige eftersyn.
Helt færdige er de nye lokaler selvfølgelig ikke, der er også indretningen: Bliver den mere moderne? Brians kone Dorthe, forsikrer os, at de holder alt i den oprindelige stil fra halvfjerdserne, gardiner, tæpper og stole. Heldigvis havde Christian Nyboe, da han i sin tid indrettede stedet, indkøbt rigeligt med stole.
Allerede om en uge, lørdag den 17. april, skal rummene være klar til fest. Der er bestilt to selskaber så, ja, de er da lidt nervøse, alligevel er der overskud til, at snakke fremtidsplaner.
Makkerskabet Brian Jessen og John Trier Lauridsen, der oprindelig startede Nyboe Kro og Selskabslokaler, er blevet udvidet.
I dag omfatter ejerskabet, udover Brian og John, ligeledes kokken Thomas Bienhold, og tjeneren Andreas Rasmussen.
Et af de nye tiltag fra kroen bliver levering af kødretter og vin til Ekkofesten i Nr.Lyndelse. Kroens egne opskrifter på tilbehør vil blive fulgt af det personale, der står i køkkenet ved Ekkofesten, kroen kan således holde sine sædvanlige åbningstider under festlighederne i Nr. Lyndelse.
Det er oppe i tiden, at brygge sin egen øl, og Nyboe følger naturligvis tidens trend. Om kort tid vil vi kunne sidde her på terrassen og nyde en halv liter Nyboe øl, brygget efter selvbrygprincippet på et autoriseret bryggeri.
-Else-Marie Albrekt

10. april 2010 – Der bygges på livet løs.
Foto: Peter Albrekt

30. april 2010 – De nye lokaler er for længst taget i brug. Foto: Peter Albrekt

6

LOVFORSLAG 39

Af Thue Gøtterup
Petersen.
Foto: Peter Albrekt

Lovforslag 39 – siger det Dem noget? Formodentlig ikke. Det er der ikke noget at sige til. For selvom forslaget blev vedtaget i marts, har det ikke trukket de store overskrifter. Den 16. marts i år fik Danmark en ny landbrugslov. Den er med rette blevet kaldt den største ændring af dansk landbrug siden stavnbåndets ophævelse 1788, men alligevel er loven ikke blevet debatteret nævneværdigt. Dansk landbrug spiller åbenbart ikke den store rolle i de fleste danskeres bevidsthed – det er blot en del af Udkantsdanmark.
I Udkantsdanmark er livet på landet ikke det samme, som det var for bare få år siden. Inden for de sidste 15 år er hvert tredje landbrug i Danmark forsvundet. Og samtidig er gældsbyrden for landbruget nået op på 350 milliarder kroner – hvilket er et svimlende beløb set i lyset af, at landbruget i dag kun består af ca. 30.000 bedrifter. Der er i landbrugets egne organisationer en forventning om, at der om få år kun vil være ca. 10.000 gårde tilbage, der vil blive drevet som heltidslandbrug. Omvendt vil det gennemsnitlige areal pr. bedrift stige til 90 hektar, hvilket er en fordobling i forhold til for 10 år siden. Og langt de fleste gårde vil om fem år være over 100 hektar.
Den nye landbrugslov er ment som en håndsrækning til det trængte danske landbrug. Det er en liberalisering, som skulle sikre bedre udviklingsmuligheder. Lovændringen betyder blandt andet:
• En ophævelse af grænsen for, hvor mange køer eller grise, der maksimalt må være pr. bedrift. På den måde forsvinder forholdet mellem stald og mark, hvor antallet af køer eller grise tidligere skulle afspejle sig i, hvor mange hektar der var til gården.
• En ophævelse af grænsen for, hvor mange hektar en landmand maksimalt må eje.
• Mulighed for at drive husdyrproduktion på ejendomme uden tilhørende jord. På den måde kan husdyrproduktion flyttes til industriområder og/eller tættere på motorvejene for at mindske udgifterne til transport.
• Bopælspligten ophæves, således at en bonde ikke længere behøver at bo på sin egen gård. Og endelig lempes kravet om, at en landbrugsejendom skal ejes som personlig ejendom. For at tiltrække nødvendig ny kapital skal en landbrugsbedrift fremover kunne organiseres bl.a. som et aktieselskab og derved gøres interessant for pensionskasser eller andre private investorer. Dette skulle også gøre generationsskift inden for landbofamilier lettere.
Der var engang hvor sognets præst, som den lærde mand fra København, kunne undervise bønderne på landet i de nye landbrugsmetoder. Der var også en gang, hvor præsten selv drev landbrug, hvor han selv havde en gård – en præstegård. Men præstegårdsjorden også her i Nr. Lyndelse er nu solgt, og præsten gør sig ingen forestilling om at kunne kloge sig på landbrugets problemer. Men når jeg nu alligevel synes, at den nye landbrugslov er værd at fæstne sig ved, så er det fordi, Freltofte og resten af sognet uundgåeligt har og fremover også vil ændre karakter i takt med de ændringer, der sker i landbruget.
De landmænd, jeg har talt med her i sognet, siger, at loven synes at være nødvendig og kan se flere positive ting i de muligheder, loven åbner for – og jeg ønsker her fra præstegården bestemt ikke at gå i rette med dem, der dagligt har fingrene i jorden. Men det forekommer mig alligevel, hvor nødvendig denne nye lov end måtte være, at den er et udtryk for, at vi er ved at tage afsked med en del af vores kultur, nemlig landbrugskulturen. Alene reduktionen af bedrifter og de nye ejerskabsformer vil utvivlsomt betyde, at noget går tabt. Det er jo ikke kun landboforeningerne og husholdningsforeningerne, der vil blive ramt af disse ændringer. Hvis ikke man som i Freltofte får skabt sig en Fælled, vil det også ramme meget andet, det man kan kalde sammenhængskraften på landet. Det er ikke kun forsamlingshusene og for så vidt også gymnastikforeningerne, der vil lide samme skæbne som landbokulturen. Også forholdet til gården, marken, skoven, vandløbet og den omgivende natur vil ændre karakter. Viden, ord og udtryk vil forsvinde. Og måden hvorpå landmænd igennem generationer har set sig selv, som værende forbundet med en konkret gård og afhængig af dens jorder – noget af den kultur vil forsvinde. Det er ikke utænkeligt at en salme som ”Du gav mig, o Herre, en lod af din jord” om få år ikke vil have samme genklang selv på landet som nu.
Jeg drømmer mig ikke tilbage til Morten Korch, hvis det land han beskriver overhovedet har eksisteret. Og jeg er bestemt ikke imod udvikling heller ikke inden for landbruget. Men jeg synes, det er besynderligt, at en landbokultur, der har spillet en så afgørende rolle i vores selvforståelse både politisk og kulturelt – at den kultur bare afgår ved døden uden at nogen tilsyneladende bemærker det.

8

Det må forventes, at landskabet vil ændre sig betydeligt de kommende år.
Foto Peter Albrekt

Edith og Karl Kruse Søstedvej nr. 8.

Hver fjortende dag rundede en lille trind dame, iført cottoncoat og tørklæde, hjørnet ved indkørslen til Søstedvej nr. 19, hvor jeg boede med mine forældre og bedsteforældre, og hun blev synlig fra køkkenvinduerne.
Min farmor havde to måder, at udtrykke sig på, når hun fik øje på cyklen. Åh nej, der har vi juleglæden (1), eller, nå, der har vi juleglæden. Den førstnævnte blev anvendt når hun ikke rigtig havde fået noget lagt til side, og så var hun nærmest anklagende i sin holdning til ” juleglæden” eller Edith, som var ”juleglædens” borgerlige navn. Edith måtte trøste lidt. ” Nå ja, men det går nok endda Jenny, jeg kommer igen om fjorten dage så har du sikkert penge igen”.
Edith og Karl Kruse var velkendte skikkelser i Freltofte og nærmeste omegn, de bestred alverdens småjobs, udover at passe deres lille ejendom i Søsteds midte, og da det meste foregik på cykel, var der gode muligheder for, at stoppe op, og få en passiar med naboer og andet godtfolk.
Karl var vokset op på egnen, født 1913 på Årslev mark, og her blev hans virke det meste af tilværelsen.
I de unge år tog Karl ud at tjene på forskellige gårde.
På Ringstedgaard mødte han Edith, der stammede fra Kejruphusene ved Ladby. De to unge mennesker giftede sig 26 november 1938.
Et halvt års tid inden giftermålet købte Karl den lille ejendom Søstedvej nr.8. Fire tønder land var der, og med tilkøb af lidt ekstra jord, blev der i alt fire og en halv tønde. Set med vore øjne, var der ikke meget, at gøre godt med, men de unge mennesker tog fat med begge hænder. Alt hvad der kunne give en skilling til familiens underhold, så de som en mulighed.
Køer og grise blev hurtigt opgivet, de levede af jorden, hønsehold og diverse småhverv.
Kyllinger fik de fra Karls broder i Ø.Hæsinge. 800 daggamle kyllinger af gangen. Kokkekyllingerne videresolgtes til Carlo Jørgensen i Nr.Lyndelse.
Familien voksede, tre drenge blev det til, Verner, Gunner og Ejvind. Da der ingen piger var, måtte drengene feje gulv, ordne komfur og andet forefaldende husarbejde inden de fortsatte udenfor.
Vasketøjet fyldte godt i en familie med tre drenge, og der blev med jævne mellemrum sendt bud til Frederik Ellegaard i Nr.Søby, som udlejede vaskemaskiner. Det lille ”firma” havde to Ferm Vaskemaskiner med vrider, som kunne lejes for en halv, eller en hel dag. Frederik Ellegaard havde snedkereret en anordning sammen så han kunne køre ud til kunderne med maskinen spændt fast efter knallerten, senere fik han en varebil. Datteren Asta mener, at prisen lå på 5,- kr. for en halv dag, og 10,- kr. for en hel dag, men så blev maskinen også både hentet og bragt. Ordningen ophørte omkring 1970-erne, hvor de fleste husholdninger selv fik vaskemaskine.
I fritiden fik børnene lov til det meste, men fodbold var bandlyst. Gymnastik var derimod velset, og medens drengene var små tog gartner Svend Larsen dem med i bilen sammen med sin egen søn, der var jævnaldrende med Krusebørnene, bare op på ladet med dem. Sommersøndage cyklede drengene med far og mor på familiebesøg til Kerteminde, eller bare en tur til stranden.
En sommerdag i skolen kunne det ske, at Poul Gertsen, den lokale vognmand, stak hovedet indenfor i klassen, og sagde ” Kan I samle en busfuld til Damsbo, så kører jeg i aften”. ( Stranden ved Falsled.)
Omkring 1953-54 overtog Edith en ugebladsrute efter Erna Danielsen i Nr.Søby. Der blev indkøbt fire gange syv ugeblade hver uge, som sirligt blev indbundet i brunt papir, altså fire nye mapper hver uge. Mapperne blev bragt ud i Heden, Palleshave, Nr.Søby, Søsted og Freltofte, og indeholdt, så vidt huskes, Familie Journalen, Hus og Hjem, Alt for Damerne, Billedbladet, Flittige Hænder, Søndags BT og Tempo. Bladene kunne anvendes et års tid, de nye var naturligvis de dyreste, herefter blev de gradvis billigere.
Både Julens Glæde, der blev opkrævet i Nr.Lyndelse, Nr.Søby, Bramstrup, Søsted og Freltofte, og ugebladsforretningen, arbejdede ud fra en bestyrelse med Karl Kruse som kasserer, herfor modtog han et symbolsk beløb. Ved generalforsamlingen blev de opsparede penge udbetalt.
Omkring 1970 stoppede Edith udbringningen af ugeblade, måske var Allerkoncernen ikke helt tilfredse med den form for abonnementsordning?
Medens Edith cyklede rundt på vejene passede Karl den lille jordlod, samt, hvad der ellers kunne kaste lidt af sig, han kørte blandt andet som kontrolassistent, og læste målere af både i Freltofte, Søsted og Nr. Søby. Kommunen ansatte Kruse til, at sætte for muldvarpe. Omkring 1954 tog jordbærdyrkningen fart, senere blev det grøntsager. På en del af jorden dyrkedes der stedmoderblomster og frøene blev solgt til Dæhnfeldt, dette jordstykke var Kruse særlig påpasselig med, ingen anden måtte passe det.
Fornuften blev altid taget med på råd. Det kunne ikke betale sig, at have egen selvbinder når de små jordlodder skulle høstes, men når fem mindre brug gik sammen om indkøbet, kunne det bedre hænge sammen. Heste lånte Kruse hos Rasmus Johansen, og arbejdede det så siden af.
Omkring 1949 blev der gravet grus hos Karl Hansen, med håndkraft. Senere gravede Kruse videre på sin egen jord. Åge Danielsen trådte til, fik det hele sat i system, og der blev gravet dybt under vandspejlet.
Under krigen prøvede familien, at fremstille pibetobak og cigarer, og der blev solgt tobaksblade til industrien. Tobakken kunne så passende ryges på mælkepengeaftnerne, som blev afholdt en gang om måneden med kortspil og cigarer. Når Gunner og Verner Kruse tænker tilbage på barndommen er de enige om, at alle røg cigarer dengang.
Drengenes bedstefar, Lars Kruse, hældte asken direkte ned i lommen efter selskaberne, herefter kunne han så fremstille sin egen snus af sovs fra langpiben rullet i cigarasken.
Når sneen vinterdage dækkede landskabet måtte lodsejerne på skift hjælpe med, at få den af vejen. Der var snerydningspligt i sognet, og hvert område havde sit sjak. I Søsted var det Sigurd Andersen, nr. 13, der styrede sneploven med de tre heste forspændt. To af hestene var Sigurds egne, den tredie kom fra en af naboerne. Sneploven alene gjorde det ikke, skovlene blev flittigt brugt, og her var Karl Kruse almindeligvis med. Sigurd havde i øvrigt også nok at se til med kørselen, hestene kunne som oftest ikke enes med den fremmede trediepart. I slutningen af halvtresserne overtog kommunen snerydningen, der ind imellem kunne være et problem for lodsejerne, der jo kunne have andre gøremål at varetage.
I midten af 1980-erne begyndte kræfterne at svinde, Edith og Karl syntes ikke længere, at de kunne passe jorden til deres egen tilfredshed, og den blev solgt til en af naboerne.
Efter nogen tid flyttede parret til Lumby, hvor de boede i nogle år, inden de fik en beskyttet bolig i Nr. Lyndelse, hvor Edith døde i 1994.
Den yngste søn, Ejvind, døde i 1996 af en kræftsygdom. Det var et hårdt slag for Kruse. ” Det er ikke meningen, at ens børn skal dø før en selv”.
Karl Kruse døde i 1996.
(1) Juleglæden var en opsparingsforening, hvor medlemmerne løbende indbetalte et beløb. Det opsparede beløb blev udbetalt op mod jul. På den måde føltes de mange udgifter, der fulgte med højtiden ikke så belastende.

Af Else-Marie Albrekt
Foto: Peter Albrekt

Ejendommen Søstedvej nr. 8. Privat foto.

10

Ejendommen Søstedvej nr. 8. Privat foto.

Hele familien var i sving under slagtningen af de mange høns og kyllinger, her er det Gunnar og Edith, i familiens køkken. Privat foto.

11

Edith og Karl Kruse ved brylluppet i 1938. Privat foto.

12

Karl Kruse i begyndelsen, inden børnene kom, med sine køer. Privat foto.

Ved indvielsen af scenen i forsamlingshuset ca. 1953-54, Karl Kruse var med i bestyrelsen ( i midten af billedet). Privat foto.

13

Edith og Karl Kruse ved en festlig lejlighed i Årslev Forsamlingshus. Privat foto

”Moderne tider” Karl Kruse sidder på selvbinderen. Privat foto.

Signe og Hans Valdemar sammen med Edith på trappestenen foran bungalowen, Søstedvej nr. 7. Privat foto.

15

De mange gymnastiktimer gav gode resultater. Privat foto

Sommeridyl i haven. Privat foto.

16

Verner (til venstre) og Gunner Kruse i dag. Foto Peter Albrekt.

Søstedvej 8 2010. Foto Peter Albrekt.

Opslag

12

Årets højdepunkt var kongens fødselsdag, med kongens skål, nifoldigt hurra og kongesangen. Da højrehuset ”Amlinghøj” i Hårby blev bygget i 1891, satte man over indgangsdøren bogstaverne: G-K-F, Gud, Konge og Fædreland. Spydige venstremænd læste hurtigt G-K-F som: ”Gamle Kæltringer Foretrækkes”. Disse konservative forsamlingshuse kunne ikke drømme om at udleje lokalerne til venstrebønderne, og slet ikke til socialisterne. Venstrebønderne var ikke meget bedre. Det i indledningen nævnte første punkt i Freltofte forsamlingshus´ vedtægter, var nærmest en standardformulering som de fleste forsamlingshuse benyttede sig af. Mange havde en tilføjelse til vedtægten: ”Det må ikke bruges i socialistisk, samfundsopløsende, fritænkerisk eller religionforstyrrende øjemed”. Om vedtægter i Freltofte oprindeligt også havde denne formulering, kan jeg ikke sige (vedtægten fra 1910 haves ikke), men af og til har jeg fået fortalt, at i begyndelsen måtte socialdemokratiet ikke bruge forsamlingshuset. Mere om det senere.
Fra 1890-erne blev der også på Fyn bygget mange missionshuse af Indre Mission. Disse huse fik ofte navne hentet fra Biblen, f.eks. ”Bethesda” som kendes fra Ringe. Dengang fandtes der også mange missionsfolk i Freltofte og omegn, men de fik ikke eget hus, men de brugte i stedet Forsamlingshuset.
OMEGNENS FORSAMLINGHUSE
Her i omegnen ligger forsamlingshusene også ganske tæt. De ældste har som sagt, rod i våbenhusene og i Høj- og friskolebevægelsen. Palleshave fik øvelseshus i 1872, og ved den gamle Friskole i Nr. Lyndelse, byggede man et øvelseshus i 1881 og et nyt og større i 1892, som stadig ligger på Dømmestrupvej. Sønder Højrup fik forsamlingshus i 1877, Højby 1878, Årslev 1888, Heden 1889, Nr. Søby 1893, Dømmestrup 1904, Fangel 1906, og Freltofte 1910.
Brugsforeningerne i Nr. Lyndelse og Freltofte havde begge en sal som blev brugt som samlingssted. Begge steder mødte bønderne op en gang om måneden og fik udbetalt deres mælkepenge fra mejeriet. I Freltofte Brugs blev der holdt foredrag i ungdomsforeningen og brugssalen var tilmed tilholdssted for sangforeningen. I Nr. Lyndelse var der Kro, hvor der også skete ting og sager.
Efterhånden opstod ønsket om et egentligt folkeligt forsamlingshus, helt i tidens ånd. Først havde sognerådet planer om at lade bygge et fælles Forsamlingshus for Freltofte, Lumby og Nr. Lyndelse, som skulle opføres i sidstnævnte by, der hvor sportspladsen senere blev bygget, og hvor der i dag er børnehave.
Imidlertid ville indbyggerne i Freltofte det anderledes, og gad ikke tage helt til Nr. Lyndelse, så en kreds af lokale, med gårdmændene Jørgen Emil Jensen og Peder Simon Pedersen i spidsen, tog sagen i egen hånd og gik i gang med at samle midler til eget forsamlingshus i Freltofte.
HUS BYGGES
Det lykkes at tegne i alt 150 andele a´25 kr. fordelt på 85 andelshavere. Det gav et beløb på 3750 kr. nok til at gå i gang med projektet. Typisk købte gårdmændene fire andele, folk fra liberale erhverv tre og husmænd og husejere 1-2. Folk fra alle samfundslag var bredt repræsenteret. De 76 kom fra Freltofte ejerlavet, 7 fra Søsted, 1 fra Havrevænget og 1 fra Nr. Søby. Bemærkelsesværdigt at der oprindeligt ikke var nogle med fra Lumby, men det kom der sidenhen.
Man stemte naturligvis ved den årlige generalforsamling efter hoved, ikke efter antal af andele og man hæftede ”en for alle, alle for en” – men dog her i forhold til tegnede andele. Et forsamlingshus-år gik fra 1. juli til 30. juni. Udbetalingen af mælkepenge og bymændenes årlige oldemandsgilde var for dem vederlagsfrit.
Forsamlingshuset blev bygget vinteren 1909/10 på gammel fælles byjord midt over den gamle bybrønd som blev fyldt op, og som nu ligger under gulvet i salen. Det var lokale håndværkere fra Freltofte der havde hovedentreprisen og byggede huset. Samtidig byggede de forskolen ved siden af. Det var murer Morten Nielsen, tømrer Laurits Hansen og malermester Charles Sørensen, alle fra Freltofte. Under opførelsen skete der et mindre uheld, som forsinkede byggeriet. Huset blev som nævnt bygget om vinteren, af cementsten fra Niels Myrup Simonsens omfattende stenproduktion på Freltoftevej 5 (læs i Fælled Blad nr. 4 sept. 2006) Det var koldt og det kneb med at få mørtelen til at tørre. Efter en stormfuld nat var husets vestlige mur blæst omkuld, så man måtte begynde forfra.
Da huset endelig stod færdig til brug var prisen opgjort til 4003,93 kr. for arbejde og materialer. Det var mere end de indsamlede midler rakte til, men det ordnede sig inden indvielsen den 29. maj 1910, ved at gdr. Jørgen Emil Jensen, ”Elmely” Mosevej 6, velvilligt ydede et lån på 1000 kr.
Hvordan så huset så ud, og hvorledes var det indrettet? Kernen i- og den ældste del af huset langs gaden er rimeligt uforandret, som det ses på postkortet. Håndværkerne har haft plan- og arbejdstegninger over huset, men de er vist ikke bevaret til i dag. Indgangsdør centralt i nordgavlen, med bueportal og tekst over. Det er ikke nemt at læse teksten, men det er ikke raketvidenskab at give et kvalificeret gæt: Freltofte og Omegns Forsamlingshus. Der var et køkken, den lille sal og den store sal. Der var komfur i køkkenet og brændeovn i salen. Lejeprisen var ofte afhængig af om man ville benytte den lille eller store sal, om det var vinter med dertil opfyring – eller om man ikke ønskede varme – eller om det var sommer. I 1915 fastsatte man følgende brugstakster: 6. kr. for salen til dans, Foredragsforeningen betalte 2. kr. Hvis nogen lejer huset til foredrag og lignende, og tager entre, betaltes 5. kr. For forstuen 2. kr. Ligeledes besluttede man at Forsamlingshuset skulle lukkes kl. 1.00, både for ungdomsballer, høstfester og gammelballer og alt hvad der blev foretaget i huset. Lejede en privat mand huset, måtte han bruge det på ubestemt tid.
Man må forestille sig et forholdsvist primitivt og såre simpelt indrettet hus, uden moderne bekvemeligeheder, såsom elektricitet og rindende vand. Det vigtigste formål med huset var plads og hjerterum til fælles samvær, her var ikke de materielle værdier der talte. Fordringerne var ikke så store dengang.
DE FØRSTE 25 ÅR
Freltofte og Omegns Forsamlingshus´ første bestyrelse bestod af gdr. Jørgen Emil Jensen, gdr. Konrad Nellemann Andersen, gdr. Morten Larsen, tømrer Jens Rasmussen og gdr. Peder Simon Pedersen, alle af Freltofte. Sidstnævnte blev formand, og var det i husets første 21 års levetid. Revisorer var Møller Chr. Christiansen og Gdr. Mads Rasmussen, ligeledes fra Freltofte. Først fra 1912 blev der ført forhandlingsprotokol. Ved dette års generalforsamling blev det besluttet at prisen på øl skulle sættes op til 15 øre pr. bajer og at der skulle bygges et w. c. Ved et efterfølgende bestyrelsesmøde den 23. juli 1912, blev det vedtaget at leje et stykke jord af Anders Jørgen Larsen, Kærgaard, (som på det tidspunkt havde jorden mellem huset og bækken), til at bygge et w. c på, for en årlig lejesum af 1 kr. Det var på den betingelse at ejeren forbeholdte sig retten til at opsige kontrakten med et års varsel. Selv om de skriver w. c. i protokollen, drejer det det sig nok nærmere om et das, hvor man lidt afsides fra forsamlingshuset kunne forrette sin nødtørft. Et vandskyllende toilet var på den tid en uhørt dyr luksus, så det ville man næppe lave på anden mands jord, og vel slet ikke med sikkerhed for kun et års leje?
I 1926 købte forsamlingshuset endeligt jordstrimlen af Anders Jørgen Larsen, og i 1952 solgte Anders Jørgens søn, Johannes Larsen, resten af jordstykket i forbindelse med en påtænkt større ombygning og modernisering af Forsamlingshuset og til parkeringsplads. Den lille skov fulgte ved den lejlighed også med.
Ellers stod bestyrelsen naturligvis bag de klassiske forsamlingshuse arrangementer, såsom fastelavnsfester, høstfester, andespil, foredrag, koncerter og juletræsfester, som var faste bestanddele i hele forsamlingshusets levetid. I begyndelsen af huset levetid stod de også for en årlig sangaften. Et Alsang arrangement, som set ud for regnskaberne var en pæn succes. Der havde tidligere været en sangforening i Freltofte, men det ser ud til at Forsamlingshuset havde overtaget dens akkorder.
Bestyrelsen udliciterede rengøringen og beværtningen. I 1914 fik smed Rasmussen beværtningen til en pris af 15. øre for en kop kaffe, 15. øre for en bajer og 12. øre for en sodavand. For beværtningen skulle han årligt betale 10 kr. til forsamlingshuset. Skomager Bonnesen fik rengøringen til følgende pris:
For fejning af hele huset 1 kr. 00 øre
Fejning forstuen 0 kr. 50 øre
Vinduespudsning 0 kr.25 øre
Hovedrengøring 3 kr. 00 øre
Pudsning kakkelovn 1 kr. 00 øre
Fyring i kakkelovn 0 kr. 25 øre
Gulvvask i forstuen 0 kr. 75 øre
Bestyrelsen sørgede for at opretholde huset funktioner og løbende vedligeholdelse. Der var af og til udgifter på baldrede ruder og service, og faste årlige udgifter til kul, brænde og petroleum. Der skulle meget brændsel til komfuret og den i 1912 anskaffede kakkelovn. I januar 1917 blev det bestemt at sætte en ventil i den søndre gavl, at lade gulve olierer, når vejret blev varmere, huset kalke både ud- og indvendig, sætte ”wc’et” i stand, og opmure et par piller på muren i den vestlige side.
I 1915 blev det første af en række elektricitetsmøder afholdt. Freltofte kunne se frem til en elektrificering. I 1914 blev der på Langagergyden i Lumby bygget et stateligt elværk i røde mursten i bedste Stationsby byggestil. Ældre kender bygningen som ”Sumax”, yngre som jobcentret. I dag er denne tidligere så smukke bygning blevet påklasket et uklædeligt filtpudslag og isat ”forkerte” vinduer. Til gengæld er der foran opsat et smukt smedejernsgitter. Tilbage til sagen. I 1920 var Freltofte El- og Transformerforening en realitet, og strømmen kom til byen. I første omgang kun til landsbyen, yderområderne måtte vente helt til 1950.
I 1925 blev der indlagt elektricitet i forsamlingshuset. Det kostede 320 kr. Der blev købt lamper for 41 kr. og regnskabsåret 1925/26 bød på en strømregning med fast afgift på 46 kr. 76 øre. Året efter i 1927 vedtog man på en ekstra ordinær generalforsamling, en ombygning af forsamlingshuset. Helt nøjagtigt hvad der blev lavet om fremgår ikke helt, men ombygningen blev udbudt i licitation. Allerede tre dage efter, den 6. marts blev tilbuddene åbnet?! De lavestbydende var murer Peder Nielsen med 245 kr. og tømrer Laurits Hansen, 300 kr. – søm og hængsler indbefattet! De var begge lokale håndværkere bosiddende i Freltofte. Man får unægtelig det indtryk at de to var varskoet i god tid. Efter licitationen vedtog man at grave en brønd, opsætte en pumpe i køkkenet og lave faste bænke med panel i stuen og opsætte panel i gangen og trappe til førstesalen. For at dække de ekstra udgifter hermed, besluttede man at opkræve 150 øre pr. aktie.
I 1936 måtte man ekstraordinært opkræve 3 kr. pr. aktie p.g.a. kortslutning i elinstallationen.
I 1914 lejede Sognerådet husets sal til gymnastik for skolebørnene i Freltofte Skole for en fem årig periode til en pris af 10 kr. årligt. Helt frem til skolerne i Freltoftes nedlæggelse i 1960-erne, blev forsamlingshuset brugt som skolens gymnastiksal. I 1950-erne endda fast som skolestue p.g.a. de mange børn i Freltofte, Søsted og Lumby.
Bymændene havde som nævnt, huset gratis til deres årlige oldemandsgilde - kørmesgildet - den 2. februar.

Bryllupsfest Brugssalen i Nr. Lyndelse sidst i tyverne. Smedens datter Ragnhild Rasmussen blev gift med Jermain Jensen. Nr. Lyndelse smeden boede på Kærhavegård, som lå hvor Statoil ligger i dag. Læg mærke til det buede loft og den malede frise rundt øverst på væggen. Moden i ”de brølende tyvere” er ikke gået upåagtet gennem sognet. Korthårede piger med pandebånd og vovede kjoler til under knæene.
Den gamle brugs er bygningen med den flotte granitstenssokkel ved siden af den ny KIWI forretning i Nr. Lyndelse Foto: Nr. Lyndelse Lokalarkiv.

21

GLARMESTER
TIM DEGN
DØGNSERVICE
20 72 13 99
Freltoftevej 40, Freltofte
Alt glarmesterarbejde og
forsikringsskader udføres

Foto 1938: Gdr. Peder Simon Pedersen, Vesterled, Mosevej 4, var Freltofte og Omegns Forsamlingshus´ første formand 1910 – 1931.

23

Ligeså havde andelshaverne i Nr. Lyndelse Mejeri, til deres månedlige udbetaling af mælkepenge. Man forestiller en kasserer med en liste over andelshavernes indvejede mælk, siddende mageligt bag et bord, overrækkende bønderne en brun konvolut indeholdende deres penge. Bagefter har man givetvis fået sig en tår øl og kaffe, et slag kortspil og udvekslet historier. Det var jo en stor god dag, og traditionen med det månedlige møde, eksisterer såmænd endnu den dag i dag, hvor de få tilbageværende tidligere andelshavere fra Lumby, mødes hos Hedvig Rasmussen i Salen, på Nr. Lyndelse gamle Kro, til en bid brød, kortspil og hyggelig samvær. Nr. Lyndelse Andelsmejeri blev nedlagt i 1953, og huser i dag administrationen til Kildemoes cykelfabrik.
I det første forsamlingshus år, 1910-11, afholdtes der ikke færre end syv ungdomsballer, og ungdomsforeningen afholdt deres generalforsamling i huset. Ligeledes var der en koncert med bal, der var danseskole to gange, tre foredrag af forskellige pastorer - hvad de talte om vides ikke - sangfest, høstfest, andespil og juletræsfest alle med musikunderholdning. Året efter kom fastelavnsgildet også på programmet. I øvrigt ser det ud til at Ring- og fastelavnsridningerne i Freltofte, omtalt i Fælled Bladene nr. 4 2005 og nr. 1, marts 2006, havde sit udspring i Forsamlingshus regi sidst i tyverne, og blev afviklet sidste gang i 1952.
Det første private arrangement i Forsamlingshuset, var ikke en speciel festlig anledning, men af lidt mere sørgelig karakter, da bolsmand Anders Jensen, som boede lige over for, Freltoftevej 31, holdt gravøl over sin 52 årrige hustru, Karen Kirstine Jensen.
Formodningerne om at socialdemokraterne var forment adgang til forsamlingshuset, viser sig ikke at holde stik. Allerede fra året 1911-12 benytter partiet huset, og i hele forsamlingshusets levetid var Socialdemokratiet flittige brugere af huset. Der var af og til også Venstre ungdomsballer og Venstre vælger/opstillingsmøder. I tiden under 1. verdenskrig var der også en lokal landarbejderforening, som holdt møder og baller i huset.
Samme år benyttede Freltofte Husmandsforening for første gang huset, og foreningen, som blev nedlagt omkring 1970, var også storforbruger af huset. Husmændene spillede også dilettant i huset. Dilettant og forsamlingshus hører ubestrideligt sammen, og i 1915 føjede bestyrelsen for første gang dilettant til programmet. Af og til var der gæstespil fra Nr. Lyndelse og Nr. Søby. Fra 1930-erne var al dilettant hovedsagligt i Husmandsforeningens regi. Kun en enkelt gang herefter stod huset selv for en forestilling, nemlig: ”Stodderprinsessen” i 1955. Fra 1920-erne, besøgtes forsamlingshuset af mere professionelle teatertrupper. Oplæsninger af værker af forskellige skuespillere, akkompagneret med musik, var populært.
Første gang i 1912 af skuespillerne Frisk og Bal. I 1915 oplæste skuespilleren Friis værker i forbindelse med andespillet. I perioden 1916 – 25 lejede forskellige skuespillere huset for egen regning til egne arrangementer. Fra 1929 blev Odense Folketeater med Richard Pedersen i spidsen flittige brugere af huset, med flere årlige optrædener og øveaftener. I 1937-38 benyttede de to huset to gange til personalefester, men så sluttede det pludseligt. I regnskabet for 1943-44 står anført at skuespillere har lejet huset, men ikke hvem de var. Sidste gang der nævnes noget med skuespil, er i 1950, hvor der er anført: ”Skuespiller fra Vejle”.
De missionske i Freltofte og omegn fik ikke deres eget hus, men deres behov for Guds ord blev også tilfredsstillet i huset, med fire Evangelistmøder i 1912, bibeloplæsninger og prædikener af forskellige pastorer. I 1920-erne afholdt Røde Kors og Frelsens Hær arrangementer i huset og den lokale Blå Kors afholdsforening benyttede ligeledes flittigt forsamlingshuset, og var i 1914 de første som viste lysbilleder i forsamlingshuset. Man forestiller sig en skræmmekampange over alkoholens ulyksageligheder. Apropos alkohol, så udskænkede forsamlingshuset ikke øl og alkohol i en periode sidst i 1930-erne. Undtaget var dog privatfester, her bestemte brugerne trods alt selv. Efter sigende var det fordi de missionske nu havde flertal i bestyrelsen.
Skyttebevægelsen var i begyndelsen også trofaste brugere af huset. Første gang i 1914, hvor de holdt skydeøvelse i huset med salonkugler akkompagneret af musik!? Det var så også den eneste gang de fik lov til det. I regnskabet ses uforholdsvise store udgifter til reparationer af border, lamper og vinduer, mon det var skytternes værk? Trods det holdt de mange fester. I 1916 tre baller, året efter to, og samme år står noteret at Lumby holdt et skyttebal i Forsamlingshuset. De sidste første verdenskrigsår var der ingen skyttefester, men i 20-erne blomstrede de op igen, kulminerende med seks fester i 1928 og fem i 29, hvorefter skytterne forsvinder fra optegnelserne. For de militaria-interesserede kan nævnes at der i 1939 blev afholdt en soldaterfest og revy i forsamlingshuset, og at hjemmeværnsforeningen i 1945/46 havde et arrangement. I 1952 havde en nystartet jagtforening tre arrangementer i huset. Efter præmieskydninger på Freltofte Mose, spiste de gule ærter i huset, afholdt frivillige jagtprøver, og så jagtfilm fremvist af jagtkonsulent Engbye. Dette var ifølge Laurits Sørensen, Mosevej 7, Freltofte, begyndelsen til Nr. Lyndelse/Søby jagtforening.

I 1920 kom elektriciteten til Freltofte, og der blev bygget et transformertårn. Desværre blev tårnet revet ned for en 12 – 15 år siden, i forbindelse med nedgravninger af nye kabler og nyetablering af nyt gadelys.
Mange steder i landet bestræbes disse tårne nu fredet, som et lokalhistorisk minde om udviklingen – men desværre ikke i Freltofte. Gården til højre er Jørgen Knudsens, Freltoftevej 16

1940:
Fastelavnsryttere med musik og klovn, i vejkrydset Freltoftevej/Birkebjergvej.
I baggrunden Kærgaard og Freltofte
Mølle.

Nyboe Kro fejrer husets 100 års jubilæum d. 30 maj fra kl. 11. Ejerne fortæller, at der tilbydes menuer til fordelagtige priser, og Arne Lundemann vil komme forbi, for at underholde.
For nærmere detaljer henvises til kroens hjemmeside :
http://www.nyboeselskabslokaler.dk/ eller telefon 65902622

Læs i næste nummer af Fælled Bladet andet del af beretningen om forsamlingshusets hundredårige historie.

DER VAR ENGANG.

Af Hedvig Rasmussen
Foto: Peter Albrekt
Alle s/h foto er private optagelser

Sandsynligvis januar 1939. Jøder og soldater samlet til fest på friskolen sammen med kvarterværterne.

Nr. Lyndelse sogneråd 1937-1941
Bagest fra venstre:
Carl Rasmussen, Lumby, V
?
Knud Hansen Dømmestrup, V
Smeden i Freltofte
Niels Sørensen Nr. Lyndelse, S
Bøgh Sørensen Nr. Lyndelse, R
Jens P. Jensen, Lumby, R
Chr. Poulsen, Freltofte, S ?
Anders Højmark, Dømmestrup

I år kunne vi markere halvfjersåret for Danmarks besættelse.
Hedvig Rasmussen, Salen i Nr. Lyndelse, har spundet en ende over tiden, som den var dengang og fundet gamle billeder og avisartikler frem.
Hvad tænker man som otte til niårig når alle taler om at "Skyerne trækker sammen over Europa'' og det på grund af en malersvend, der har ændret job, og sat sig for at erobre den halve verden. Mon ikke alle der hørte radio dengang tydeligt kan høre for sig den stemme når den blev mere og mere ophidset. Jeg glemmer i hvert fald aldrig hvordan angsten lurede i mig. Her i sognet blev vor del af forberedelserne til det der måtte komme, nogle måneders indkvartering af militæret fra Odense, der måtte ud for at gøre plads for ny indkaldt mandskab. Det var netop disse soldater der var udset til senere at skulle til grænsen for at forsvare eller tage imod om man vil. Huse, gårde og hvad der ellers var, fik en eller flere menige eller befalingsmænd alt efter "hartkorn'' at optage i familien, de ankom om efteråret 39 og faldt godt til, dem jeg kendte i hvert fald, men sikken en vinter de oplevede med sne, is og hård frost det var så istapperne hang i deres øjenvipper, når de kom cyklende hjem fra øvelse, og dengang havde man end ikke et varmt bad at tø dem op i (det kunne vist forresten købes på mejeriet for penge). Nå men vi hyggede os sammen i kakkelovnsvarmen og fritiden gik med læsning, kortspil eller anden underholdning. Før soldaterne rejste her fra sognet blev der afholdt en komsammen for kvarterværter, militære og andre indbudte. Sted: Friskolens gymnastiksal selvfølgelig.
Her et citat fra Flensborg Avis d, 5-4-45
En forhenværende indkvarteret menig nr. 41 - 4. bataljon 3. kompagni - 6. regiment (Odense) Jakob Kruse Jensen beretter: Vi blev indkvarteret i Nr. Lyndelse - Carl Nielsen's gamle by - her havde vi nogle dejlige måneder før vi som cykeldragoner, og dermed Danmarks hurtigste korps, blev flyttet til Nord-Schleswig. Det var bidende koldt, husker Jens Kruse stadig. Efter forskellige oplevelser nåede vi da 8.-9. apri1 og dermed Danmarks besættelse på nært hold, og han og kammeraterne var enige om at de danske soldater, der faldt, skulle ofres så regeringen kunne bevare sit ansigt.
En bitter en at sluge 45 år efter, men der må jo have været noget om det, ser det ud til på hele beskrivelsen i "Flensborg Avis".
Mon nogen ved, hvor den pågældende mand boede, her i sognet i 39?
Menig nr. 41. 4. bataljon. 3. kompagni. 6. regiment i Odens fortæller:
Da krigen brød ud mellem Tyskland og Polen, blev vi menige soldater straks flyttet ud fra Odense kaserne for at give plads til nyindkaldte tropper. Vort første opholdssted var Brændekilde området, hvor vi sov i halm på høloftet. Vor feltmæssige udrustning var en ny kakiuniform, men det danske forsvar havde ikke råd til en ny frakke, så vi bar de gamle lange og grå med de blanke knapper. Vi havde dertil en brun skråhue og ikke at forglemme en hjelm. Den havde "mange udmærkede" egenskaber, f.eks. kunne den bruges som kogegryde i nødstilfælde. Det var nok det, den var bedst til, for tung og vaklende, som den sad på hovedet, var den vanskelig at bære.
Det viste sig, at vi skulle fortsætte vor rakkertilværelse, idet vi blev indkvarteret rundt omkring lejren hos private. Jeg kom sammen med en kammerat helt til Uge og havde otte kilometer at cykle hver morgen for at nå mødestedet ved Søgård kaserne. Vinteren var streng, men ligegyldigt, hvordan
Vejret var, så stillede vi hver morgen til mønstring og tog på øvelse. Vi cyklede fra Sønderborg til Tønder, og overalt holdt vi øvelse. Vor kaptajn Klein var en meget nationalbevidst mand. Han sørgede for, at vi så ofte som muligt spiste vor madpakke i et forsamlingshus eller i en krostue. Altid havde han en gæv sønderjyde til at fortælle os om landsdelen og om besættelsestiden under tysk voldsherredømme fra 1864 til 1920.
Kaptajn Klein var streng; men han holdt meget af sine soldater. Han vidste nok lidt mere end vi om, hvad der ventede forude. Korporalerne virkede mere nervøse. Vi havde jo de blanke knapper i vores kappe, som vi i Odense hver dag med stor med stor omhu gned blanke med et pudsestål. Under disse forhold var det dog umuligt. En morgen skældte korporalerne voldsomt ud over, at vi ikke havde blanke knapper, hvad vi ikke havde haft det sidste halve år. Kaptajn blev vred og råbte til korporalerne: - Ti stille mine soldater behøver ingen korporaler!
Desuden havde vi et langt og tungt gevær årgang 1889. Også det havde – i hvert fald efter eget udsagn fra vores befalingsmænd – fortræffelige egenskaber. Os skabte det nu mest besvær ved renholdelsen. Til geværet hørte naturligvis en bajonet. Vi fik at vide, at den ville blive slebet knivskarp i tilfælde af krig. Indtil videre var den bare lang og sløv, for vi havde jo intet at frygte: Danmark havde en ikke-angrebspagt med Tyskland, så der var ikke fare.
-Hedvig
Bortset fra portrættet af Hedvig, er alle billeder private optagelser.

28

På Flakhaven samles faldne frihedskæmpere før de føres til domkirken. 5. maj 1945.

5. maj 1945. Laurits vognmands bil m. Kristian Chauffør ved rattet på vej ud med frihedskæmpere fra ” De gamles hjem ”. Unge piger pyntede bilen.

Gunnar Rasmussen smeds ” jøde ” . I baggrunden Ellen og Godtfreds trikotageforretning overfor gadekæret.

4. maj 1945. Da de mørke gardiner faldt i Nr. Lyndelse. Mejeriet.

Malermester
Ole Lundgren
Tlf. 65 90 19 16
Mobil 28 14 50 90
Mosevej 18, Freltofte
Mange års erfaring
indenfor faget

Laurits chauffør på vej ud for at hente frihedskæmperne 5. maj 1945.

Nr. Lyndelse El A/S
Benny Rasmussen
40 17 45 45
Lumbyvej 56, Lumby

Jacob Kruse Jensen

Hedvig foran alle sine gaver på sin 80 års fødselsdag Foto: Peter Albrekt

Tillykke Hedvig med de 80 år
Utroligt, hvor meget spændende og stadig beundringsværdigt der findes, når man har den fornødne interesse og lyst til at få fat i gamle ting af forskellig art.
Det passer nøjagtigt på Hedvig i Salen.
Af og til har Hedvig jo lavet store udstillinger med f.eks. flotte broderede duge - fint linnedundertøj med blondekanter her og der - fine halvlange benklæder - som dog kun skulle bruges under kjolen.
Bøger, tidsskrifter og udklip af forskellig slags, som når man nærlæste disse, kom et godt stykke tilbage i fortiden og fik et godt indtryk af f.eks. hverdagen i Nr. Lyndelse og omegn.
I år har der været efterspørgsel efter udklip og andet interessant materiale fra 1940-1945. Folk, der kunne huske meget fra denne tid fik således mange minder opfrisket - absolut ikke altid gode.
Os, som ikke var gamle nok til at forstå meget af disse mørke år, kan nu bedre sætte sig ind i hvordan og hvorledes.
Vi kan vist godt sige, at hele denne samling er guld værd.
Godt du stadig har lyst og interesse for disse spændende ting.
Vi håber, du stadig har lyst og mod til at fortsætte med denne hobby - samt andre gode ting du har gang i - selvom du jo lige har rundet et skarpt hjørne

Foto: Peter Albrekt
Af Henny Munch
Jensen

31

Indbydelse til:
SKT. HANS AFTEN I FRELTOFTE
søndag den 23. juni, kl. 18.00
Traditionen tro afholdes der Skt. Hans aften i Freltofte.
Mød op i garagen på Freltoftevej 41, medbringende madkurv, bestik, tallerkener, drikkevarer og godt højt humør.
Fællesang, musik og underholdning af lokale spillemænd.
Bålet på Fælleden tændes ca. kl. 20.30. Alle er velkomne til at se det futte af.
Tilmelding er nødvendig, og foregår ”efter først til mølle” princippet.
Der er plads til 90 – 100 personer i garagen.
Tilmelding til:
Inge Frandsen på tlf. 6590 1336, eller mail ihf_63@yahoo.dk

12

BRÆNDE TIL SKT. HANS BÅLET
Skt. Hans bålet har i år fået en ny placering, nemlig for enden af den ny Fælled grund.
Der er plads til mere brænde på bålet, så har man hækafklip, træ og grene i overskud, er det tilladt at læsse dem af på bålbunken. Det skal være rent umalet træ, det vil sige, ikke noget træ indeholdende søm, skruer og jernbeslag.

Fra højre: Gimpel, Skullerodsholm, Knud Hansen, Dømmestrup, Løjtnant Menche, Bøegh Sørensen, Kaptajn Klein, Jens Peter Jensen

Webmaster og layouter
Finn Ekelund
tlf. 65 90 25 01
finn.ekelund@aarslevnet.dk